Presented by A. Newbie www.torrentstart.nu
MONA LISAS LEENDE
Hela livet hade hon velat undervisa på Wellesley College.
När en tjänst blev ledig på konsthistoriska institutionen-
- sökte hon den målmedvetet tills hon fick den.
Det viskades att Katherine Watson, läraren från Oakland State-
- hade i intelligens det hon saknade i härkomst.
Därför var denna bohem på väg till landets mest konservativa college.
Ursäkta mig.
- Ursäkta... bussen? - Fortsätt bara framåt.
Katherine Watson kom inte till Wellesley för att passa in.
Hon kom dit för att hon ville åstadkomma förändring.
- Min favoritlärare. Trevlig sommar? - Utmärkt, tack. Vem är hon?
Jaså, Katherine Watson. Ny lärare, jag vill så gärna träffa henne.
HÖSTEN 1953
- Vem knackar på lärdomens port? - Jag är varje kvinna.
Vad önskar du?
Väcka mina sinnen genom hårt arbete och hänge mig åt kunskap.
Då är du välkommen. Alla kvinnor som vill följa dig kan träda in.
Jag förklarar härmed det akademiska året inlett.
Synd att ni inte kom i går. Det är så tyst innan flickorna kommer.
Några regler. Inga hål i väggarna, inga husdjur, inget oväsen-
- ingen radio efter åtta på vardagar, tio på helger-
- ingen varm mat och inga manliga besökare.
- Något på tok? - Ett år utan varm mat går inte.
Man måste bara älska chintz. Och titta här.
- De matchar. - Visst är det sött?
Ditt rum är här. Mitt rum ligger precis mitt emot.
Amanda Armstrong bor längst bort.
- Växte du upp här? - Ja. Du får träffa mina föräldrar sen.
- Besöker de dig? - Regelbundet.
- Vad undervisar du i? - Tal, vältalighet och uppträdande.
Middagen är gemensam, den sköter jag.
Men frukost och lunch är privata så var och en har en egen hylla.
Jag ska göra en skylt till dig.
Jag behöver väl inte tala om att allt på den privata hyllan är heligt.
Så fort vi sågs visste jag att vi skulle bli vänner.
Var försiktig. De kan lukta sig till rädsla.
God morgon.
Tack.
Det här är konsthistoria 100.
Vi följer dr Stauntons kursplan.
- Några frågor? - Vad heter ni?
- Du kan väl börja. - Connie Baker.
- Katherine Watson. - Dr Watson, förmodar jag.
- Inte än. Och vem är du? - Giselle Levy.
Om någon kunde...
- Susan Delacorte. - Tack, Susan Delacorte.
Sedan begynnelsen har människan skapat konst.
- Vet någon vad det här är? - "Sårad bisonoxe", Altamira.
- Joan Brandwyn. - Mycket bra, Joan.
Trots sin ålder är de tekniskt mycket avancerade...
Tack vare skuggan över bisonoxens puckel.
- Stämmer det? - Ja, exakt.
Nästa bild.
Den här är mindre känd. Den upptäcktes...
...1879 i Lascaux i Frankrike. Daterad till 10000 f. Kr.
Speciell för de flytande linjerna som visar hur djuret rör sig.
- Imponerande. Namn? - "En flock hästar."
- Ditt namn. - Vi kallar henne Flicka.
- Elizabeth Warren. Jag kallas Betty. - Mycket bra. - Betty har också rätt.
Något som är forntida behöver inte vara primitivt. - Nästa bild, tack.
"Mykerinos med drottning", 2470 f. Kr. Gravstaty över farao och drottningen.
Menad att bevara faraons ku... själ.
Har någon av er studerat konsthistoria förut?
Nästa bild, tack.
"Sittande skrivare", Egypten, 2400 f. Kr.
"Bondpar plogar", 1600 f. Kr., Egypten.
"Ormgudinna", minoisk, 1600 f. Kr.
- Fresk, minoisk, 1600 f. Kr. - "Begravningsmask" mykensk, 1200.
Vill någon vara snäll och...
Tack.
Räck upp handen ni som har läst hela boken.
- Och de föreslagna tilläggen. - Det är långt från Oakland State.
Ni flickor förbereder då er.
Om det inte var något mer kan vi studera på egen hand.
Jag var i Kalifornien en gång. Hur får ni något gjort med allt solsken?
- Vi solar i klassrummen. - Är det sant?
Nej.
Det var inte alla som ville ha hit er. Jag nämner inga namn.
Tjänsterna tillsätts snabbt. F.d. Elever, vänner till rätt sorts folk.
Den de valt tog en tjänst på Brown och ingen annan var tillgänglig.
Ni kan gå in nu. Lycka till.
Er första lektion hade stora brister. Och vad är det ni ska doktorera i?
"Picasso kommer att betyda för det tjugonde århundradet"-
- "vad Michelangelo betydde för renässansen."
- Vad gäller konstens utveckling. - Så de här målningarna av i dag...
...med färg som slängts på och kladdats ut...
...skulle vara värda samma intresse som Michelangelos sixtinska kapell?
Jag jämför dem inte.
Har ni någonsin sett Sixtinska kapellet? Verkligen stått där?
Jag har aldrig varit i Europa.
Jag försäkrar att det är här jag vill vara mer än något annat.
Bättre disciplin nästa lektion, miss Watson.
Det är jag.
- Ba-samtal från Katherine Watson. - Jag betalar.
- Allt väl? - Jaa...
Det är tufft, va?
Hurdana är eleverna?
Riktiga snobbar, va? Jag vill inte säga "Vad var det jag sa".
Det behöver du inte.
Jag kan inte prata nu. Jag skriver till dig i kväll.
- Du har alltså en pojkvän. - Han är där, jag är här.
Kärlek på avstånd. Det är rena rama tortyren, jag vet. Kom och sätt dig.
När Lenny åkte till Stilla havet krossades nästan mitt hjärta.
Vi skrev varenda dag tills...
- Han var en fin man. - Jag är så ledsen.
Det var för hundra år sen. Jag pladdrar bara.
Jag älskar "Lucy Show" även om hon är kommunist.
Det enda röda med Lucy är håret och det är färgat.
Desi sa det, Winchell skrev det.
- Amanda Armstrong. Du överlevde. - Katherine Watson. Bara precis.
Katherine tar det tredje sovrummet.
Vad sägs om lite middag före "Gissa mitt jobb"?
Vad sägs om en drink?
- Hennes sällskap dog i maj. - Sällskap?
Du vet... sällskap.
Josephine Burns. Hon undervisade i biologi här i trettio år.
Du kommer att älska att vara här.
Det gör jag redan. Det är så vackert, och helt perfekt.
Låt dig inte luras. De har klor under sina vita handskar.
Vilka?
Före detta elever, deras avkomma, fakulteten, vilka du vill.
Var försiktig. För mycket oberoende skrämmer dem.
Sluta nu.
Ett gott råd - låt inte flickorna förstå att de kom åt dig.
- Det gjorde de inte. - Bravo.
Du lyckades nästan övertyga mig.
- Vad är det där? - Tala om det för mig.
"Flådd oxe" av Soutine. 1925.
- Den är inte med i kursplanen. - Nej, det är den inte.
Är den bra?
Kom igen nu, mina damer. Det finns inget fel svar.
Det står inte heller i någon bok vad ni ska tycka.
Inte så lätt, eller hur?
Nej, den är inte bra. Jag skulle inte kalla den konst, den är grotesk.
Får inte konst vara grotesk?
Det är något aggressivt med den och erotiskt.
- Du tycker allt är erotiskt. - Allt är erotiskt.
Det finns väl vissa normer?
Annars kan sammetsmålningar jämställas med Rembrandt.
Min farbror Ferdie älskar sina clowner på sammet.
Det finns normer. Teknik, komposition, färg och till med motiv.
Om ni påstår att ruttet kött är god konst, vad är det då vi ska lära oss?
Precis det. Du har just beskrivit vår nya kursplan, Betty. Tack.
Vad är konst? Vad gör den bra eller dålig? Vem bestämmer det?
Nästa bild, tack.
För tjugofem år sen tyckte någon att den här var lysande.
Min mor. Jag målade den till hennes födelsedag.
- Min mamma. Är det konst? - Det är ett foto.
Gör det någon skillnad om jag säger att Ansel Adams tagit det?
- Det är konst om någon säger det. - Det är konst!
- De rätta människorna. - Vilka?
Betty Warren. Vi har sån tur att en av dem är här.
Gå tillbaka till Soutine, tack.
Titta på den en gång till. Se bortom färgen.
Vi ska försöka öppna våra sinnen för en ny tanke.
Då så. Har någon läst kapitel tre?
"När du har ett mål, och träffat dina drömmars ideal, rök då en Camel."
Jag har ett mål, jag har min Camel, var tusan är mina drömmars ideal?
- Giselle, var? - Duger inte Bettys kusin?
- Jag har inte träffat honom. - Han gör det bara som en tjänst.
- Varför är du sån? - Jag menade inget illa.
Det är så jobbigt med bröllopet, det är bara tre veckor kvar.
- Strunta i det. - Kom inte.
Jag kan sudda ut ditt namn från bordsplaceringen.
- Får jag se! - Du vill veta var Bill Dunbar sitter.
Nej, det är slut. - Eller hur? Eller hur, Giselle?
- Liknar jag henne lite grann? - Vem?
- Katherine Watson. - Du menar "Skit är konst".
- Jag tycker att hon är sagolik. - Ingen man ville ha henne.
- Hon är inte död. - Hon är minst trettio.
- Hon ville väl inte ha barn. - Bara så att du vet...
...tog Katherine Watson jobbet för att fly från Kalifornien.
Hon hade ett lidelsefullt förhållande med en filmstjärna och flydde hit.
- Det är ju löjligt. - Vem var det?
- Jag vet inte. - Var inte så äcklig. Berätta nu!
Du vet nånting.
William Holden.
- Fantastiskt. - Vem?
William Holden.
Ja, jag är sen. Jag ber allra ödmjukast om förlåtelse.
Ger hon er problem? Om flickorna inte kommer i tid, ska de låsas ute.
Ut härifrån! Jag ska låsa dörren.
Läggdags. Kom nu!
Kvinnor som Katherine Watson väljer att inte gifta sig.
Ingen kvinna vill vara utan hem, om hon inte ligger med läraren.
- Du är så kritisk. - Inte alls.
Du är din mors dotter. Det klassiska elektrakomplexet.
Vem skulle inte vilja mörda din mor?
- Hur går det med Harvard-älsklingen? - Har du en cigg?
Gjorde du hans läxor? Gör du mina också?
Det här är väl inte... vad jag tror att det är?
- Var fick du det ifrån? - Skolsköterskan.
- Det är olagligt. - Det är en flickas bästa vän.
- En viss sorts flicka. - Den sista bruden som är oskuld.
- Spencer är en gentleman. - Såna har också kukar.
- Jag borde nog skaffa en. - En kuk?
Var inte dum, Connie.
Någon, någon gång, kanske blir intresserad.
Då vore det bäst att vara förberedd.
- Var det där nödvändigt? - Ärlighet varar längst.
Du är en häxa.
Vi har fått veta att skolsköterskan Amanda Armstrong-
- delar ut preventivmedel till flickorna.
Mycket upprörande för en institution som sätter anständigheten främst.
Sätt fart nu! - Det har pågått sen 1800-talet.
- Den som vinner blir först gift. - Tar de det på allvar?
Bara den som vinner. Titta, det blir Phyllis Nayor!
Det gör mig så rörd.
- Varför barnvagnar? - De har en man och önskar sig barn.
- Har du sett det här? - Vad är det?
En attack mot Amanda Armstrong skriven av Betty Warren.
Preventivmedel tillgängliga på college
"Genom att dela ut preventivmedel främjar vår sköterska promiskuitet."
De kastar väl inte henne i sjön!
- Har du sett det här? - Betty vill bara prova sina muskler.
Precis som Lizzie Borden, men hennes mor satt inte i skolstyrelsen.
- Är det hennes mor? - Äpplet... trädet.
- Får Amanda problem nu? - Amanda bör nog ta sig i akt.
Om man ska överleva Wellesley bör man inte märkas. "Ciao", Mona Lisa.
Den store krigshjälten. Han tror att han är så märkvärdig.
Han ligger med eleverna.
Guld blir bra. Servettringarna är vulgära. Glasen ska ha guldkant.
De små vita askarna... guld och vitt, med choklad. Inga ljusstakar.
Fresior i stället för prästkragar. Ingen brudslöja.
- Har du varit på provningen? - Vi är på väg.
Här är bordsplaceringen och Spencers lista på marskalkar. Jo, visst ja.
Jag pratade med honom om dikten och han vill helst inte.
Ursäktar du oss, Joan.
En god hustru låter mannen tro att allt är hans idé.
- Jag bryr mig inte om det. - Det kommer du att göra.
Ta och försök få in idén i hans huvud.
- Jag har varit här i tjugoett år. - Jag minns när du var elev här.
Tjugofyra år, alltså. Varför detta skådespel?
Det får inte verka som om vi tillåter promiskuitet.
Det handlar alltså om att upprätthålla skenet. Nåja, nåja...
Jag lovar att inte vara förstående, progressiv eller...
...vad är det mrs Warren säger? Liberal. På hedersord.
Jag ägnade fredagen åt att övertyga styrelsen om din oförvitlighet-
- att du slutar dela ut preventiv- medel och att du gör ett uttalande...
- Jag gör inget uttalande. - Det spelar ingen roll, Amanda.
De avskedar dig.
Jag kan inte göra något.
Upp och ner. Champagneglaset står på fel plats. Upp och ner.
God kväll, miss Watson. Gör oss sällskap.
- God natt, miss Watson. - Mycket bra.
Jag hörde det där om Amanda. Det gör mig ont.
Jag hade tagit det hårdare än hon. Man får inte många chanser här.
Det beror på hur mycket de hatar en till att börja med.
Vill du ha nåt att dricka eller ska du äta?
- Det är lektion för blivande hustrur. - Ge henne ett bås.
Er make står vid ett vägskäl i karriären.
Han tävlar om befordran mot två rivaler, Smith och Jones.
För att ge honom ett försprång har ni bjudit hem hans chef med hustru.
Ni har noga planerat måltiden, dukat och ordnat med barnvakt.
- Vi har barn! - Jag har tvillingar.
Då kommer överraskningen. Kvart över sex ringer er make.
Smith och Jones med fruar har bjudits in på chefens begäran.
En Wellesleyflicka håller sig kall och inser-
- att chefen testar er lika mycket som er man. Vad gör ni?
Lägger in om skilsmässa.
Mycket lustigt, men det här är inget skämt.
Om några år blir er enda uppgift att ta hand om man och barn.
Ni kanske går den här kursen för att det är lätt att få högt betyg.
Men det betyg som är viktigast är det han ger er.
Vad du än gör, sätt inte chefens fru bredvid din man.
- Varför inte? - Hon knullar honom.
Var det där du lärde dig italienska? I Italien?
- Har du någon pojkvän? - Ja.
- Jag hade aldrig släppt iväg dig. - Jag hade inte bett om tillåtelse.
Ja, de säger att du är progressiv och framåtskridande.
- Är du det? - Här sätts många etiketter.
Rätt familj, rätt skola, rätt konst, rätt sätt att tänka.
Tja, då slipper man tänka själv.
Hur kan man förändra något om allt är ett skämt?
Katherine Watson kommer till Wellesley för att befria oss.
- Tack för drinken. - Vänta! Jag retades bara.
De gör allt på sitt sätt här. Jobba med dem. Det fick vi göra.
Jag är så ledsen.
För fem år sen hade jag fått smäll på fingrarna.
Nu har de kommittéer för att skydda allting.
- Tror de att du är farlig? - Nej, samhällsomstörtande.
Man vet inte längre vem som skyddar vem mot vad.
Eller ska det vara "mot vem"?
Nåja, "vem" skiter i det. De gör mig faktiskt en tjänst.
Klarar du dig?
Bättre än så.
Jag borde egentligen ha gett mig av när Josephine dog.
Det finns inget kvar att älska här.
Hallå!
- Miss Watson? - Här inne.
Jag har aldrig varit här förut. Var är vi?
I ingenmansland... så att säga.
- Kom in. - Vad är allt det här?
Olika saker olika dagar. Människor som inspirerar mig-
- konstnärer jag beundrar, tidningsledare jag inte beundrar.
Kom du för att träffa mig?
- Ni gav mig C. - Ja, jag var hygglig.
Jag skrev om Bruegel som vi skulle.
- Du kopierade Strauss. - Jag refererade till en expert.
Om jag vill veta vad han tycker köper jag hans bok.
Miss Watson, med all respekt...
Bruegel berättade historier. Ta reda på dem, bryt ner dem i mindre bitar.
- Ger ni mig en chans till? - Det verkar så.
Är det där min mapp? Vad står det?
Vi ska se.
- Bara A:n. - Fram till nu.
Ordförande för poesisällskapet.
Ledare i debattlaget och i tennisklubben.
- Vilken pompös skitstövel. - Men en mycket aktiv sådan.
Du läser juridik. Vilket universitet ska du söka till?
Det har jag inte funderat på. Efter examen ska jag gifta mig.
- Sen då? - Sen är jag gift.
Du kan göra bådadera. Vilket universitet skulle du helst gå på?
Yale.
De har fem platser för kvinnor, en går till någon från Wellesley.
Men du har inte funderat på det?
Vakna, Joanie!
Strunta i det, så slipper du höra om Tommy och Spencer-
- som var och tittade på en förlovningsring till dig.
- Säkert? - Det var det vi önskade.
Vi ska vara bästa vänner, våra män ska vara bästa vänner.
Vi köper hus. Vi får barn, de blir bästa vänner.
- Du ska bli fru Tommy Donegal. - När?
I morgon tar jag reda på mer. Sov nu.
Den första delen av provet består av två par diabilder.
Ni skriver namnet, tidsperioden och dateringen.
Sen gör ni en jämförelse mellan dem. Ni får tio minuter på er per par.
Sen ska ni beskriva skillnaden mellan Raphael och Van Eyck.
Titta framåt, miss Delacorte.
Ni har fyrtio minuter på er. Lycka till.
Vilken tillställning. Det förvånar mig att jag blev bjuden.
Se dig omkring. Vem blev inte bjuden?
Du har väl hört uttrycket "Man ska hålla jämna steg med Jones".
Mr och mrs Gordon Jones. Familjen man myntade uttrycket runt.
Bra att känna till.
- Vi sitter tillsammans. Bord 19. - Bra.
Himmel! - Guvernören står bakom dig. Vänd dig inte om.
Bra band.
Violet, kan jag ta den här platsen?
- Bra band. - Bra band.
- Hej, Katherine. - Lektor Dunbar.
- Jag tar en Manhattan. Vill du ha? - Nej tack.
Jag tar en Jack & Ginger.
Han gör en framstöt.
- Jag visste det. - Hon är för gammal för honom.
Hon är för smart för honom. Håll den här.
- De spelar vår låt. De spelar vår låt. - Ja, du sa det.
- Hej. - Hej, Giselle.
- Damernas? - Visst.
Mina damer och herrar! Tysta!
- Vill du att jag ska läsa en dikt? - Det var ju din idé.
Det har jag aldrig sagt.
Utmärkt.
Jag skrev ner den om du hade glömt. Det är min älsklingsdikt.
Le!
Betty, jag har tänkt på en miljon sätt, att berätta hur jag känner...
...men i stället... ska jag läsa din älsklingsdikt.
Bra fångat.
- Han är en läckerbit. - Han är en tjänst, glöm inte det.
Miss Watson, jag vill att ni träffar Tommy. - Tommy, kom hit.
Du är så vacker.
- Det här är Katherine Watson. - I levande livet.
- Hon pratar inte om annat än er. - Sluta nu.
- Ni har verkligen imponerat på henne. - Det har du också.
- Du gör dem så goda. - Tack.
Jag hade en kille...
Du påminner om honom... så mycket.
Det var nåt lustigt med framtänderna. De gick över varann.
Han är död.
Söderhavet.
Mina föräldrar säger att min framtid syns i horisonten.
Tala om att horisonten flyttar sig allteftersom man närmar sig den.
Jag hade så trevligt. Tack.
- Connie, nobbar du mig nu? - Nej.
Men jag trodde... att du var färdig med mig.
- Varför trodde du det? - Betty sa...
Jag vill inte dra fördel av det här. Det var ju bara en tjänst.
Hon gjorde mig en tjänst, inte dig.
Kom och dansa med mig.
- Hon är för bra för dig. - Du har kanske rätt.
Jag är också för bra för dig.
- Men jag har lägre förväntningar. - Vi klarade ut det här i våras.
Då borde vi inte ha legat med varann under sommaren.
- Är du klar? - Vill du veta nåt lustigt?
Lenny är inte död. Inte tekniskt sett.
Han gifte sig. Han har fru och barn...
...och lån på huset. Alltihop skulle vara mitt... utom frun.
Du är inte ett dugg lik honom.
Fula bartender. Du duger inte ens till att putsa hans skor.
Det skulle inte bli så här. Det skulle inte bli så här.
- Vart ska vi? - Vänta... jag vet inte säkert.
- Vart är vi egentligen på väg? - Jag tror att det är här. Kom.
- Joe. - Hur mår du?
- Tack, snälla du. Du är en vän. - Ni kommer precis i tid.
Där är den.
- Det där är en Jackson Pollock. - Minst sagt.
Jag som just vant mig vid dött maskätet kött.
Vi ska väl inte skriva uppsats om den.
Gör mig en tjänst... Gör er själva en tjänst, sluta prata och titta.
Ni behöver inte skriva uppsats, ni behöver inte ens tycka om den.
Däremot kräver jag... att ni funderar över den.
Det är dagens enda uppgift. När ni är klara kan ni gå.
Vilken tur att inte Betty är här.
- Var kom du ifrån? - Mars.
Vilket sammanträffande.
Tom Donegal åkte hit för att träffa Joan, så jag hängde på.
Varför?
För att kunna göra så här.
Katherine, har du tid ett ögonblick? Gör mig sällskap.
- Ska du hem över helgen? För långt? - För dyrt.
- En jul i New England är nåt nytt. - Så vädret har inte skrämt dig?
- Jag älskar att vara här. - Gör du?
Jag har fått samtal om dina undervisningsmetoder.
De är lite väl kätterska för Wellesley.
Vi är traditionalister, Katherine. Så om du vill stanna här...
- Är det en fråga? - En diskussion.
- Om min tjänst här? - Din utvärdering blir i maj.
Fram till dess... lite mindre av modern konst.
- Trevlig helg. - Detsamma.
Vad är den stora hemligheten? Får vi höra trampet av små fötter?
De säger till när de är redo. - Är ni redo?
Är hon inte gullig? - Du är så gullig. Kom hit.
- Spencer har blivit delägare. - Det var på tiden.
Det blir en rejäl löneförhöjning.
Det fick jag väl tala om? För Tommy och Joan?
Det dröjer nog inte så länge innan vi skaffar barn.
- Vi dricker kaffe i vardagsrummet. - Jag hjälper dig.
Fortsätt blunda.
- Nu har du fått allt du drömt om. - Det får du också.
Jag måste få berätta en sak. Svär att du inte säger nåt.
Jag har kommit in på juridiska fakulteten på Yale.
- Varför? Du vill inte bli advokat. - Det kanske jag vill.
Du byter inte ansiktskräm utan att fråga mig, men du söker till Yale.
- Vi trodde inte de skulle anta mig. - Vilka vi?
Miss Watson. Hon fyllde nästan i ansökningshandlingarna åt mig.
Du ska ju gifta dig.
Jag har ingen ring på fingret. Och jag kan göra bådadera. Det kan jag.
- Vad säger Tommy? - Ingen vet någonting ännu.
- Inte ens hon? - Ingen.
Du är så här nära att få allt du vill och så här nära att förlora det.
- Jag behövs i New York i morgon. - Kan du inte åka i morgon bitti?
Då missar jag mötet. - Vi får ta det en annan gång.
- Visst, grabben. - Vi ses efter nyår.
Jag ringer dig i morgon.
Kaffe?
Gissa vem som kommer med en tidig julklapp!
Hur kan du bo så här? Vi väntar medan du städar undan lite.
Det händer inte under vår livstid.
Vad gör du här?
- Trivs du fortfarande? - Ja. Jag tycker om flickorna, oftast.
- Och vädret. - Det är fint.
Fryser du? Dina läppar är blå. Varför tog du inte med en rock?
Bill!
- Giselle, vad gör du här? - Fryser.
Det är slut. Vi kan inte träffas mer. Det går inte.
- Jag vet. - Det är säkert.
Jag vill bara prata med dig.
Kom igen nu.
Jag har saknat dig. Du är så vacker.
Livet utan dig... är inget liv.
Jag vill inte gå genom livet utan att leva. Vill du?
Jag älskar dig så mycket att jag flyttar hit om du vill.
Gör en ärbar man av mig.
Miss Watson! Jag visste inte att ni var här.
Giselle Levy, Bill Dunbar, det här är... min...
Fästman. Sen en och en halv minut. Paul Moore.
Gratulerar. Er fästman?
- Så glad ni måste vara. - Hon har inte hämtat andan än.
Nej, det har jag inte.
- Sätt er, så skålar vi. - Tack, men vi har bråttom.
Det är så roligt. Gratulerar.
Ja, gratulerar och god jul. Goda tidender önskar jag er båda.
Nej, Paul. Nancy skulle få en hjärtattack. Hon har vissa regler.
- Kom igen. - Nej.
- Varför? - Det känns inte bra.
Jag bäddar åt dig i soffan.
Vad gör du?
Du skojar visst inte.
Jag åkte 500 mil för att träffa dig och så ska jag sova ensam här nere.
Sluta. Sluta ett ögonblick och tala om vad i helvete som pågår.
Jag vet inte. Det känns som om allt glider iväg.
Vi har inte setts på tre månader och nu har jag en ring på fingret.
Och det känns inte heller bra?
Senast jag tänkte efter var vi inte alls på väg hit.
När tänkte du efter senast?
Bill...
Jag heter Paul.
- Jag säger inte nej till dig. - Nej, du säger ingenting.
Det gör du egentligen aldrig.
Om du behöver mig, så finns numret på kylskåpet.
- Jag känner mig så skyldig efter... - Ingen fara. Jag har en massa jobb.
Det är rätt. Kasta dig in i arbetet.
Jag kommer tillbaka den andra.
Vi ses nästa år. 1954!
"Solrosor", Vincent van Gogh, 1888.
Han målade det han kände. Folk ansåg att det var barnsligt och primitivt.
Det tog år innan man förstod hur penseldragen gav himlen rörelse.
Men han sålde aldrig en målning.
Ett självporträtt. Inget är dolt eller romantiserat. Det är ärligt.
- Nu, sextio år senare, var är han? - Berömd.
Så berömd att alla har en reproduktion, det finns vykort...
Vi har en kalender.
Reproducerad konst gör den tillgänglig för alla.
- Ingen behöver äga en van Gogh. - Det gör vi. Vi har den i Newport.
Men den är liten. Pytteliten.
Man kan själv måla en.
Van Gogh i en låda, det senaste inom massproduktion.
- "Måla efter nummer." - "Alla kan bli en van Gogh."
"Följ instruktionerna och snart är du på väg att bli konstnär."
- Van Gogh efter nummer? - Ironiskt, eller hur?
Det gör vi med mannen som inte anpassade sig för att bli populär-
- och som vägrade att kompromissa.
Vi har lagt honom i en liten låda så att vi kan kopiera honom.
Valet är ert. Ni kan anpassa er efter andras förväntningar, eller ni kan...
Jag vet - vara oss själva.
- Du är då en syn för trötta ögon. - Jag trodde att ni var i klassrummet.
- Mrs Jones, vi trodde att ni slutat. - Det finns oskrivna regler för gifta...
Du har missat sex lektioner, en uppsats och mitterminsexamen.
Men inte "Måla efter nummer".
Jag var på bröllopsresa, sen skulle huset ordnas. - Vad väntade hon sig?
Närvaro.
De flesta lärare struntar i om gifta elever missar någon lektion.
Varför inte gifta sig första året? Då tar ni examen utan att visa er här.
Nonchalera inte våra traditioner bara för att ni är en samhällsomstörtare.
- Visa respekt trots att du är gift. - Detsamma, trots att ni inte är det.
- Delta, annars underkänner jag dig. - Det kan få konsekvenser.
- Hotar du mig? - Jag undervisar er.
Det är mitt jobb.
Miss Watson! Miss Watson!
- Vad är det här? - Varje år bjuder AR in en gäst.
- Vad? - Ni ska få se. Klockan fem.
Adams revben, ett hemligt sällskap. Vänta här.
Först ska ni svära eden. Lyft båda händerna.
Svär att aldrig berätta vad ni ser hör, eller luktar i kväll!
- Håll upp händerna. Ja, luktar. - Jag svär.
Det bränns bara en kort stund.
Nu när ni har svurit eden får vi fråga vad vi vill.
- Är det så det fungerar? - Ni måste svara.
- Vem bjöd in henne? - Dags för Sanning och konsekvens.
Jag börjar. Varför är ni inte gift?
Det där är rena giftet.
Jag är inte gift för att... jag inte är det.
Jag var förlovad med Patrick Watts.
Alla kallade honom Leo. Jag förstod aldrig varför.
Han var den förste jag dansade med och rökte med, blev full med...
Ja, det var många första gången.
Vi var 18 år och skulle gifta oss. Det var julen 1941.
Sen hände Pearl Harbor och...
...allt och alla förändrades. I juni skickades han till Europa.
- Kom han tillbaka? - Ja.
- Hade han förändrats? - Båda två hade förändrats.
- Förlåt. - Dina föräldrar?
Efter kriget... kände de inte varandra längre.
De tycker inte om varandra.
Han gav sig av och skaffade en helt ny familj.
Skilsmässa.
Ja, de första i mitt kvarter. Det är inne i stan.
Människor förändras. Det var samma sak med mig och Leo.
Han gifte sig med en annan och jag började studera.
- UCLA, va? I Hollywood? - Nära.
Nå, ska ni inte berätta den stora nyheten?
- Vad då? - Hon förlovade sig i julas.
- Förlåt, men det är så romantiskt. - Så fantastiskt!
Vi gjorde slut.
- Va? - Vi gjorde slut.
- Det gick fort. - Det blir inte alltid giftermål.
Vissa är bara affärer.
Bill Dunbar... en typisk affär. Vi kan väl prata om det?
- Ni tror inte på att hålla tyst? - Men jag tror på gott uppförande.
Jag ska göra ett undantag för dig, det gör man ju för gifta elever.
Lektor Dunbar och jag har ingen affär.
Med William Holden, då? - Hon frågade ju om Bill Dunbar?
- Hur fick du veta det? - Det är alltså sant!
Å - Angrar ni inte att ni inte gifte er? - Hon har tid på sig.
Kanske sen, men jag planerar inte mitt liv efter det.
Och det borde inte vi heller göra? Ni sa det till Joan.
- Vad säger du? - Hon visste att ni skulle förlova er...
...ändå hjälpte hon dig med din ansökan till Yale.
Hon har kommit in, nu måste hon bara tala om det för Tommy.
Det kan väl du göra, Betty. Du gillar ju att lägga dig i.
Det är vad man säger om er.
- Spencer, ser jag bra ut? - Jadå.
- Jag har bråttom. - Herr Gnällspik.
Nu fortsätter vi.
Gifta Wellesleyflickor är duktiga på att balansera sina åtaganden.
"Jag öser kyckling med ena handen och skriver uppsats med den andra."
Medan våra mödrar kallades att arbeta för friheten, är det vår plikt-
- att återta våra hem och bära de barn som för traditionen vidare.
Man undrar varför Katherine Watson på konsthistoriska institutionen-
- har deklarerat krig mot äktenskapets heliga sakrament.
Hennes samhällsomstörtande läror uppmuntrar Wellesleyflickor-
- att avvisa de roller de föddes att fylla.
Bild!
- Samtida konst. - Det är bara reklam.
Tyst! - I dag ska ni bara lyssna.
Vad kommer framtidens elever se när de studerar oss?
En bild av kvinnan av i dag.
Så ser det ut. Den perfekta bilden av en Wellesleystudent-
- som gör exakt det hon tränats till.
Bild!
En Rhodes-stipendiat.
Jag undrar om hon citerar Chaucer medan hon stryker makens skjortor.
Ni som studerar fysik kan räkna ut volymen på varje köttfärslimpa ni gör.
En gördel som släpper en fri. Vad betyder det?
Jag ger upp.
Ni vinner.
Landets intelligentaste kvinnor.
Jag insåg inte att genom att begära att ni gör ert bästa...
...är jag en utmaning mot...
Vad stod det?
"De roller ni föddes att fylla." Stämmer det?
"De roller ni föddes att fylla."
Jag gjorde ett misstag.
Slut för i dag.
De här flickorna... Är ni stolt, rektor Carr?
- Ja, det är jag faktiskt. - Ja, det är klart.
Hälften av dem är redan gifta, och de andra... Det är bara en tidsfråga.
De bidar sin tid tills någon friar.
För hundra år sen var det otänkbart att en kvinna skulle studera.
Du inser väl hur långt vi har kommit.
- Ett annat slags korsett, bara. - Vi kan nog alla behöva lite stöd.
- Som det ni gav Amanda Armstrong? - Hon bröt mot Massachusetts lag.
Å At helvete med Wellesley. Jag har fått nog!
För helvete!
Helt lysande - en flickpension förklädd till college.
Vad hade du väntat dig?
Jag trodde att framtidens ledare skapades här, inte deras fruar.
Det är tio minuter kvar. Vi ses på mitt kontor. Vi träffas där, sa jag.
- Hur känner du dig? - Dum. Lurad.
Mycket, mycket arg.
Förändringar tar tid. Du måste låta dem hinna ifatt dig.
Det här stället behöver dig.
Jag förstår inte att de släppte in dig, men jag är glad för det.
De saker jag sa till rektor Carr...
- Jag får aldrig fortsätta. - Hon är faktiskt rätt bra.
Vad då för saker? Oroa dig inte. Tiden läker alla sår.
Om du nu inte vill åka tillbaka till Kalifornien och din fästman.
Vi är inte förlovade.
Förlåt att jag avbröt din lektion.
Katherine!
Jag ville ge dig den här. Det var en julklapp...
...men sen träffade jag din karl och...
Sixtinska kapellet.
David.
Venus av Milo.
Och... Mona Lisa.
Tack.
Du försökte inte ens.
Det här är säkert förbjudet i finare sällskap.
Inte för att jag har varit i finare sällskap. Har du?
Nej, jag är bara en gammal soldat. Vi blir inte bjudna.
- Vad är det man säger om dem? - "Gamla soldater dör aldrig"...
..."de blir bara... flörtiga lärare i italienska."
- Det där var ett slag under bältet. - Ja, förlåt mig.
Jag vet inte om jag vill vara en ersättning för honom.
- Jag ska gå. - Det behövs inte. Jag vänjer mig.
- Vad gör du? - Klär mig.
Det var roligt, men jag är inte ute efter nåt stadigt.
Kom hit, så diskuterar vi saken.
- Men så länge vi gör det vi gjorde... - Vilket vi gjorde rätt bra.
Inga elever.
Jag menar allvar.
Jag vill inte undra varför flickan på tredje raden doftar av min parfym.
- Katherine, jag... - Du måste lova det.
Ja, jag lovar.
Kan vi byta samtalsämne och prata om något lite intressantare?
- Frukost. Mina pannkakor är goda. - Ta på dig skon.
Jag känner dig inte tillräckligt väl för frukost.
- Hur lär man känna dig bättre, då? - Låt mig... Det där är ett bra sätt.
Bella Katarina.
Är det där en krigsskada?
Jag älskar krigshistorier på romanska språk.
Det är en enkel match.
Jag var i en by... som hette San Remo.
Tyskarna slog hårt mot oss. Jag och Stan...
Ni minns väl Stan? Vi var de enda överlevande från vår pluton.
Vi hörde ett rop från ett övergivet skjul.
- När skymningen föll... - En fälla var det.
Kom ihåg att låta substantiv och verb byta plats.
- Hungrig? - Utsvulten.
Säg inte att vi kan leva på kärlek. Det var så jag missade frukosten.
Vad är det? Vad är det?
Philip och Vanessa Mclntyre, föräldrar till en god vän.
- Vill du hälsa på dem? - Nej, då åker jag dit. Helvete!
- Kan vi få ett bord i baren? - Vi serverar bara i restaurangen.
Miss... Stone.
Det här kan vara den mest romantiska helg jag får vara med om.
Det enda som kan göra att det inte blir perfekt är Mclntyres där borta.
Och med all konkurrens måste en flicka kunna förflytta berg ibland.
Och jag behöver all hjälp jag kan få.
- Jag ordnade det. Inga Mclntyres. - Tack.
Nu pratar vi inte om det.
Och vänd!
Glöm inte att le!
Upp med armarna!
Ni måste röra er samtidigt. Snabbare!
När ni kommer upp ska ni le.
Ska vi flickor äta lunch i helgen?
- Var är Spencer? - Borta.
- Jag är ledig. - Jag är upptagen.
Hon går ut med en psykoanalytiker som är gift.
Förlåt, det slank bara ur mig.
- Du då, Connie? - Jag måste kolla med Charlie.
- Charlie Stewart. Din kusin. - Du skojar.
"Au contraire, mon amie." Vi var i Cape Cod över helgen.
- Ett hemligt ställe han känner till. - Hemligt, ja.
Män tar kvinnor de inte vill ses med till Cape Cod. Han utnyttjar dig.
Inte om du ville följa med. Lyssna inte på henne.
Jag svär att jag inte vill såra dig.
Charlie ska gifta sig med Deb Mclntyre. Hon bär hans nål.
- Du vet att det är sant. - Jag vet inget om nån nål.
Mclntyre? Heter hennes föräldrar Philip och Vanessa?
- Känner du dem? - Bara på avstånd.
- Godmorgon. - Adjö. God morgon.
Nej, vi har publik.
Nej, sluta! Sätt ner mig!
Du får inte komma in i det här huset!
God morgon. Gå din väg!
Hur kan du gå ut med... en sån man?
- Tänk om du har fel om honom. - Tänk om jag inte har det.
Kaffet är kallt.
Rodnar du?
Fötterna först när man bränns på bål.
"Edward, ska hon få komma tillbaka?" - "Hon har rätt fina ben."
- Vem säger att jag vill tillbaka? - Ska jag vara ensam med alla flickor?
- Nån borde se de tomma brickorna. - Bra.
Du påminner om mig när jag var i din ålder.
Skål.
Det kan verkligen få en att spy.
Var inte så sentimental, Connie.
Det var bara en kort romans.
Ursäkta mig.
Connie! Connie!
Charlie, det var längesen.
- Hur mår du? - Bra, tack. Du? Deb?
- Ursäkta? - Deb, din flickvän med de stora...
De mycket stora tänderna.
Trodde du att jag inte visste?
Deb och jag gjorde slut i somras. Det där är Miranda. Vi började ses-
- när du slutade svara i telefon och besvara mina brev.
Okej, jag kanske ska gå.
Har du sett Spencer?
Jag träffade Charlie Stewart.
Han och Deb gjorde slut i somras.
Du sa att de var tillsammans när han bjöd mig till Cape Cod.
Jag vet inte allt. De har varit tillsammans av och till i flera år.
Nej. Nej, det har tydligen varit slut ganska länge.
- Än sen? - Du lät mig tro att han gömde mig.
Hur som helst, varför kunde du inte låta mig vara lycklig?
Ny byter vi.
Underverket till lärare.
- Hur är det på Harvard? - Inte illa alls.
- Gratulera mig. - Har ni bestämt datum?
Nej, inte än.
Jag kom in på Pennsylvania-universitet.
Gratulerar. Hur blir det med Yale, då?
Yale? Ni menar Joanie. Ja, vad sägs om det?
- Vilken tjej, va? - Hon är fantastisk.
Tänk att hon kom in. Hon kommer alltid att ha det kvar.
Tack vare er. Ni har verkligen varit toppen. Det uppskattar vi båda två.
Förlåt..."att hon kom in." Vad ska det betyda?
Hon ska ju vara i Philadelphia med mig.
Vad? Hon skulle få långt att resa för att ha middagen klar klockan fem.
- Nu byter vi. - Tack.
Ursäkta mig.
Jag kan inte hitta Spencer.
Spencer bad mig följa dig hem. Det var något möte.
I New York. Tack.
- ÄIskling, vad gör du här? - Jag tänkte sova över.
- Vad säger Spencer om det? - Han märker inget.
- Han är i New York igen och arbetar. - Han arbetar hårt för er båda.
Ljug inte å hans vägnar, mamma. Det gör han så bra själv.
Du ska gå hem, bättra på din make-up och vänta på din man.
Det är priset du får betala. Det får vi alla.
- Får jag inte bo i mitt eget hem? - Spencers hus är ditt hem.
Tro mig, det är för ditt eget bästa.
Miss Watson... kom in.
Sju juridiska fakulteter nära Philadelphia.
- Du kan läsa och ha middagen klar. - Det är för sent.
Vissa godtar sena anmälningar. Jo, jag blev upprörd.
När Tommy kom in på Penn, tänkte jag "Hennes öde är beseglat".
"Hur kan hon kasta bort allt slit?" Men det behövs inte.
- Du kan baka kakan och ha den kvar. - Vi är gifta.
Vi rymde i helgen.
Han var rädd för ett stort bröllop, så vi gjorde så här.
Mycket romantiskt. Titta.
Den är vacker.
Det var mitt beslut att inte åka dit. Han hade stöttat mig.
- Du måste inte välja. - Jag vill inte offra hem och familj.
Ingen ber dig offra det, men du måste förstå att du kan göra bådadera.
- Tror ni jag kommer att ångra mig? - Ja, jag är rädd för det.
Inte så mycket som jag skulle ångra att inte ha en familj.
Jag vet vad jag gör, och det gör mig inte mindre intelligent.
- Ni tycker att det är hemskt. - Det sa jag inte.
Jodå, det gör ni jämt.
Ni säger att vi ska se bortom bilden, men ni gör det inte själv.
Ni tycker att en hemmafru har sålt sin själ för ett tjusigt hem.
Hon saknar djup, intellekt, intressen.
Ni sa att jag kan göra vad jag vill, det här är vad jag vill.
Gratulerar. Var lycklig.
Du säger sånt för att provocera mig. Vet din far om hur du pratar?
Vet din fru om att du är här?
- Var hittar jag Charles Stewart? - C-17, 44. Men det är för sent nu.
Ni får inte gå upp dit!
Inga kvinnor på elevhemmet!
Var snäll och stör mig inte!
Connie...
Vad... gör du här?
Jag såg "Stora tänderna" med Kevin Tawil.
De hade det rätt mysigt, så jag tänkte att ni två kanske inte...
Är ihop?
Inga flickor på elevhemmet!
Jag vet att jag har gjort en miljon misstag-
- men jag gör aldrig samma misstag två gånger.
Och?
Och... det var perfekt. Vi satt uppe hela natten och pratade.
- Du är sen. Vi skulle äta brunch. - Vi stannade uppe... och pratade inte.
Psykoanalytikern igen?
- Himmelsk utmattning. - Han är gift.
- Inte som du och Tommy. - Vad menar du?
Han och hans fru talar inte samma språk.
- Det stavas s-e-x. - Betalar han dig för sex?
- Du kunde tjäna en förmögenhet. - Betty...
Det tycker alla. Vet du vad de säger? De säger att du är en hora.
När alla har provat dig slänger de dig som en gammal trasa.
Männen du älskar vill inte ha dig. Inte ens din egen far.
Lektor Dunbar. Alla vet att du gömmer dig utanför hans hus.
Det måste vara hemskt att springa efter en man som älskar nån annan...
...som hatar dig. Han hatar dig! Och det gör så ont.
Tyst!
Han vill inte ha mig. Han ligger inte med mig.
Jag säger nej. Det är orättvist mot henne, hon trivs inte här.
Glöm inte hennes utbrott, Jocelyn.
Dr Staunton, vill ni läsa upp siffrorna?
Anmälningarna till hennes kurser nästa år är de högsta vi har haft.
Hon måste lämna in en kursplan.
- I förväg, och den måste godkännas. - Det går hon aldrig med på.
Bill, Europabroschyrerna har kommit.
Vilken överraskning, va!
Åh, förlåt mig. Vem är ni?
Stanley Sher, en god vän till Bill. Vi låg i 37:e tillsammans.
- Du måste vara Katherine. - Det är jag.
Han sa att du var snygg, men...
Jag väntar där nere, Stanley.
Ni var i kriget tillsammans?
Ja, och nu är han en tjusig lärare och jag säljer luftkonditionering.
Glöm atombomben. Det är freon som ska förändra USA.
Det öppnar västkusten för utveckling. Jag har min bas i El Paso.
- Du är långt från San Remo. - Jajamensan.
- Det i Kalifornien? - I Italien, där ni var stationerade.
Italien? Då har nån skojat med dig.
Vi var stationerade på Long Island under hela kriget.
Det närmaste vi kom Italien var Mama Leones restaurang.
Jag tror faktiskt inte att Bill har varit i Europa. Jag har det då inte.
Katherine!
Allt väl?
Jag träffade Stan. Jäkla trevlig kille. Han kan då snacka.
Vi har känt varandra länge.
Ända sen Long Island.
Hemligheten är avslöjad.
Vilken otrolig lögn.
Jag talade språket, hade uniformen. Jag rättade ingen som antog saker.
Det borde jag nog ha gjort.
Det borde du nog ha gjort.
Katherine, förlåt mig.
Jag gjorde ett misstag. Kan du inte ge mig en chans att rätta till det?
Varför kunde du inte vara ärlig?
Du gör det inte lätt.
Du är så perfekt.
Det är omöjligt att vara ärlig mot dig.
För dig är det det.
Det gäller inte bara mig. Joan gjorde dig också besviken.
- Det är hemskt att säga så. - Ja, men det är sant.
Du kom inte till Wellesley för att hjälpa folk hitta sin väg.
Du kom för att hjälpa dem hitta din väg.
Jag är inte van vid att behöva jaga runt efter dig.
Elizabeth, se på mig.
Jag har talat med mrs Jones. Det blir ingen skilsmässa.
Det tar alltid tid att vänja sig.
Jag har lovat henne att du ska försöka i ett år.
Titta på den här, mamma.
Spencer ska också försöka. Han är upprörd, du borde ringa honom.
Hon ler. Är hon lycklig?
Det viktiga är att inte prata om det.
Hon ser lycklig ut, så vad spelar det för roll?
Man tvättar inte sin smutsiga byk offentligt.
Jag ska tala om en sak för dig.
Allt är inte vad det synes vara.
Kära, miss Watson.
Det är med stor glädje vi erbjuder er att fortsätta er tjänst-
- på konsthistoriska institutionen under läsåret 1954-1955.
Vi måste dock klargöra att denna inbjudan-
- är absolut avhängig av följande villkor:
Nora, kan vi fortsätta? Nummer 1:
Ni följer den kursplan som bestämts av ledningen.
Nummer 2: All lektionsplanering lämnas in i början av terminen-
- för granskning och godkännande.
Nummer 3: Ni skall inte ge rådgivning utanför ert ämne-
- till någon elev vid något tillfälle.
Och till slut: Ni går med på att upprätthålla-
- strikt professionella relationer med fakultetsmedlemmar.
God kväll, Katherine.
Om ni godkänner ovanstående, ser vi fram emot att ha er på Wellesley.
GRATULERAR TILL DITT NYA JOBB!
Trevlig fest. Jag visste inte. ...
Det var en överraskning.
- Vad står bokstaven H för? - Howard.
Howard.
Det spelar ingen roll. Det viktiga är att du kommer tillbaka nästa år.
Och att du förhoppningsvis bor här.
Jag har inte hunnit tänka igenom saken. De berättade det i dag.
Du har gott om tid på dig. Du borde fira.
Du har rätt.
Du har rätt. Nu ska vi fira.
Vi klär upp oss och går ut och dansar.
Dumbom. Klockan är över åtta och "Satsa och bli rik" börjar nu.
- Livet handlar inte om det. - Det är skola i morgon.
Så jag vill inte gå ut. Jag trivs bra här.
Nu börjar det igen.
Visst är han stilig? Kom och titta med mig.
"You talked me into it"står det i sången. Vad heter den här?
- "You made me love you." - "You made me"...
"You made me love you."
Man inser det genom att se på färgen.
Det är hennes ansiktsuttryck som gör det. Det gör den intressant.
Sammanhanget den målats i påverkar hur vi ser på den.
Det provocerade målaren och han skickar budskapet vidare till oss.
Om det är en bra målning, eller inte, kan inte vara subjektivt.
Jag gjorde en till farbror Ferdie också. Med kärlek, Connie.
Det var Joans idé.
Hur skulle ni annars komma ihåg oss?
Du får komma tillbaka.
- Gör de ett misstag? - Det tycker jag.
- Elizabeth, jag ser inte Spencer. - Ursäkta mig, mamma.
- Ni har en vän i Greenwich Village. - Vad behöver du i Greenwich Village?
En lägenhet.
Jag har lagt in om skilsmässa, och jag är ju inte välkommen hos dig...
Du minns väl Giselle Levy? Vad var det du kallade henne?
"En riktig New York-judinna." Vi ska bo ihop.
Är du klar?
Allt väl?
- Greenwich Village? - För en tid.
Sen får vi se. Jag kanske börjar läsa juridik. På Yale till och med.
Jag skulle aldrig vilja ha dig emot mig i någon domstol.
Jag kan hälsa på nästa år och se till att ni är alert.
Ni kommer väl att vara här, miss Watson?
Kära Betty. Jag sökte till Wellesley för att åstadkomma förändring.
- Men att vilja förändra andra... ...är att ljuga för sig själv.
Min lärare, Katherine Watson, levde efter sin egen definition.
Hon vägrade att kompromissa, till och med för Wellesleys skull.
Jag tillägnar min sista ledare en mycket speciell kvinna.
Hon levde som hon lärde och tvingade oss att se världen med nya ögon.
När ni läser det här är hon på väg till Europa-
- med nya murar att bryta ned och ersätta med nya idéer.
Stilla nu!
Jag har hört henne kallas svikare och en vandrare utan mål.
Men alla vandrare är inte utan mål.
Särskilt inte de som söker sanningen bortom traditioner...
... bortom definitioner...
... bortom bilden.
Flytta på er!
Jag glömmer er aldrig.
- Hur blir det efter kriget? - Det här jobbet tillhör en soldat.
- När han kommer hem får han det. - Toppen.
För fler filmer med svensk text www.torrentstart.nu
Ripped by A. Newbie for www.TorrentStart.nu